Meddelelse fra Abramoff: Hvorfor laver I en dokumentar?
Dem er der ingen, der ser. I burde lave en actionfilm!
Der lød skud på gaden i Fort Lauderdale i februar 2001.
Bagefter var den græske forretningsmand Gus Boulis død -
- efter, hvad der lignede et mafiamord.
Han er bedst kendt som grundlægger af Miami Subs og som skibsreder.
Den 51-årige forretningsmand blev skudt med koldt blod.
Da Gus Boulis blev henrettet ... Det er vel det rette ord.
Jeg kan huske en vittighed, som jeg ikke helt forstod.
"Det bliver hårdt for Jack."
Jack Abramoff har mange hatte: en kasket i Miami i dag -
- og en stor filthat i Washington tidligere i år.
Nu får svindleren Jack som fortjent i retsbygningen i Miami.
Han har erklæret sig skyldig i svindel -
- i forbindelse med opkøbet af SunCruz Casino-skibene.
Jeg var ikke så interesseret i sagen.
Da jeg spurgte til SunCruz, blev han virkelig urolig.
Abramoff og Adam Kidan har tilstået svindel for 240 millioner kroner.
Sagen ville blive meget større -
- fordi han var så kendt som lobbyist i Kongressen -
- og havde så mange kontakter i det republikanske parti og i Kongressen.
Abramoff har tilstået bestikkelse af 20 kongresmedlemmer.
Han gik ud over lovlig lobbyvirksomhed.
Han var den største lobbyist og havde forbindelser til de mægtigste.
Det er utroligt, hvor mange der ønskede samarbejde med Jack.
Da sagen blev kendt, prøvede Bush at distancere sig fra Abramoff.
Jeg kan ikke huske fotografiet med ham.
- Pludselig huskede ingen Jack. - Jeg kender ham ikke.
Bush kendte ham. Helt klart.
Det er utroligt, hvor tæt Abramoff kom på magten i Washington.
Vi anede ikke, at det ville føre til Tom DeLays afgang -
- til dommen over Bob Ney, til Tony Rudy og Neil Volz.
Mange blev trukket ind i nettet.
Ralph Reed, John Doolittle, Karl Rove, Dick Armey -
- Conrad Burns, Don Young og Grover Norquist.
Det handlede om penge. Det var Amerika, der blev solgt.
MANDEN, DER KØBTE WASHINGTON
Hvem var denne Jack Abramoff, der købte Washington?
Hvor kom han fra? Hvad var han ude efter?
Var det indflydelse, magt eller bare penge?
Hvad blev solgt, og hvad blev købt?
Såmænd bare kernen i det demokrati, vi har arvet efter store mænd!
Har det altid været sådan, eller er noget ændret?
Har vi engang været mere uskyldige, eller bare naive?
Er Abramoffs sag en beretning om én korrupt person -
- eller om, hvad vores demokrati er blevet til?
SENATET
Godmorgen.
I februar indledte komitéen en undersøgelse af nogle anklager -
- fra seks indianerstammer mod deres tidligere lobbyist, Abramoff -
- og konsulent Michael Scanlon.
Fra starten blev Abramoff og Scanlons umættelige grådighed tydelig.
Dagens høring handler om mere end grådighed. Det gælder forræderi.
Oprindelig ville John McCain bare gå efter Abramoff, der snød indianerne.
Han anede ikke, hvor mange republikanere der var indblandet.
Det begyndte småt og blev større, og snebolden kunne ikke stoppes.
Melanie Sloan er tidligere anklager og arbejder nu for et kontrolorgan.
Vi kiggede på alle valgkampbidragene og de mennesker, som Jack Abramoff -
- havde givet penge til, og som kendte ham.
Vi fulgte bare efter pengene.
Det interessante var noget, som McCain glattede over:
store pengesummer fra indianerne til republikanske politikere -
- og deres foretrukne velgørenhedsformål.
Jack samarbejdede med kongresmedlemmer, der gav ham magt.
Tag indianernes penge, og tag dem så hurtigt som muligt.
"Jeg fortæller politikerne, at jeg kan levere de penge."
"Jeg skaffer pengene. I skaffer magten." Ringen er sluttet.
For at slutte cirklen skal man bare have penge.
Jack Abramoff forstod de amerikanske politikeres største svaghed.
For at beholde magten afgiver de gerne indflydelse i bytte for penge.
Det så Jack som noget godt.
Køb og salg af politikere var det frie marked i aktion.
HVIS JEG VAR EN RIG MAND
Jack Abramoff blev født i Atlantic City i 1959.
Hans far syslede lidt med kasinoer og flyttede til Beverly Hills.
Jack var omgivet af filmbranchens børn og var filmelsker i gymnasiet -
- hvor han også var aktiv inden for skolepolitik.
Jack var konkurrencemenneske og dyrkede football og vægtløftning.
Han kunne løfte 230 kilo.
Som teenager gjorde han oprør mod forældrenes verdslighed.
Han blandede en åndelig længsel med filmisk fantasi -
- og valgte ortodoks jødedom, da han så "Spillemand på en tagryg".
Hvis jeg var en rig mand ...
Jødedommen er en konservativ og traditionel religion.
Hvis jeg var en holden mand
Dermed har jødedommen meget lidt tilfælles med amerikansk liberalisme.
Jack forenede religion og politik ved at blive ortodoks konservativ.
Inden for erhverv, politik og forsvar var han fortaler for jungleloven.
Det hørte College Republicans.
Sammenlign Washington i dag med College Republicans for 20 år siden -
- da vi var aktive, Grover Norquist, Ralph Reed og Karl Rove.
Se på, hvem der styrer byen, fører politik og sidder i Kongressen -
- og i Det Hvide Hus. De er fra College Republicans.
REPUBLIKANERNES STUDENTERORGANISATION
En 35-årig kan ikke lære partiet at nå de unge. Det er ikke pålideligt.
Kun de unge kan nå de unge. Det er det, vi vil.
Vælgerregistrering er nok det vigtigste, vi arbejder med.
Denne generation kom til universiteterne i 1970'erne.
De gjorde oprør mod 60'ernes værdisæt.
Vi håber, at Nixon ...
Tidligere har vi set, at han er mere antikommunistisk end sin forgænger.
Jeg var Ung Amerikaner For Frihed.
Vi samarbejdede med College Republicans -
- men de var ikke ideologisk konservative nok for os.
Da Jack Abramoff kom med, blev de ideologisk konservative.
- Staves det A-B-R-A-M-O-F-F? - Ja.
Formand for den republikanske studenterorganisations landskomité.
Abramoff er lidt ældre end mig.
Men jeg var med i starten af 80'erne.
Da College Republicans drejede mod højre, var jeg også på vej mod højre.
Vi havde de samme helte, såsom Ronald Reagan.
I vore dages krise -
- er statsapparatet ikke løsningen. Statsapparatet er problemet.
Reagans valgkamp i 80 var for de unge konservative -
- hvad McGoverns valgkamp i 72 var for de unge på venstrefløjen.
Mike Waller var fodsoldat i Reagans voksende hær af College Republicans.
Han støttede Contras i Nicaragua -
- og så sig selv som en del af Reagans korstog mod kommunismen.
Vi havde aktiviteter og gæstetalere på 800 universiteter.
Han gjorde det spændende at være studerende og republikaner.
Vi oplyser andre studerende om, hvad der sker omkring dem.
Han var god til at formulere sig. Han havde selvtillid og kameratække.
Endnu vigtigere var det, at han bar andre frem, såsom Ralph Reed.
Reed var politisk fanatiker og ikke interesseret i kompromiser.
"Jeg er guerillakriger. Jeg maler mig i ansigtet og rejser om natten."
"Man ved først, at det er forbi, når man ligger i en ligpose."
På hovedkontoret var yndlingsfilmen "Patton".
De elskede generalens retorik.
De lokale valgkampledere skulle lære talen fra filmen udenad -
- med "demokrat" for "nazist".
- Nazisterne ... - "Demokraterne er fjenden."
- Vad ind i dem ... - "Vad ind i dem. Udgyd deres blod."
- Skyd dem i maven. - "Skyd dem i maven."
Det var den slags retorik, de brugte -
- for at opildne deres unge frivillige.
De fik nye medlemmer, kom i nyhederne og arrangerede demonstrationer.
Jeg hedder Ralph Reed og er leder af Students for America.
De fremstod som falske eventyrere.
De gik i øvelsesuniform og så sig selv som Indiana Jones.
... ligesom dem i Nicaragua, siden kommunisterne tog magten.
De var gode til gadeteater. De brændte dukker af politikere.
- Vi byggede en Berlinmur. - Bryd den mur ned!
Hvert år kom vi ud med kongresmedlemmer med forhammer -
- og smadrede Berlinmuren i stumper.
Alle sagde: "Hvem er de skøre unge?"
De var ikke traditionelle konservative.
De var radikale og revolutionære. De styrtede den gamle liberalisme.
Jack Abramoff og Grover Norquist blev lederne af College Republicans.
Grover Norquist havde læst på Harvard.
Han mente, at statsapparatet var et nødvendigt onde.
Han studerede den russiske revolution og drog lærdom af den.
Han så sig selv som højrefløjsleninist.
Han var mod Sovjetunionen, men ville bruge Lenins metoder -
- for den republikanske sag.
Grover Norquist så alt i sort-hvidt. Verden bestod af de gode og de onde.
Det vidste vi ikke dengang. Han virkede bare paranoid.
Han var konspiratorisk. Han førte optegnelser om alle.
Grover var ikke omgængelig, men det var Abramoff.
Han trykkede hænder og fik folk til at udskrive checks.
Vi tager imod penge fra demokrater og andre.
Hvis du kender nogle, der kan hjælpe os, så giv mig et praj.
Hvem ville støtte en ungdomsvalgkamp?
Når man har skabt en god organisation -
- der rekrutterer folk til politik, og man ikke kan skaffe penge -
- så finder man en eller anden måde at gøre det på.
Både denne fond og Opportunity-fonden -
- giver fradragsberettigelse under paragraf 501(c)(3).
Jack og de andre College Republicans fandt på -
- at udføre meget af deres arbejde gennem en nonprofitorganisation.
De kaldte den United Students of America-fonden, USA-fonden.
USA-fonden er en uddannelsesorganisation ...
Disse organisationer skulle ikke være politiske, men det var de.
Til trods for advarsler fra advokater -
- hvidvaskede Abramoff penge gennem velgørenhedsorganisationer.
Han brugte desuden mere, end College Republicans fik ind.
Han satte organisationen i gæld -
- for at købe flere tusind eksemplarer af en thriller.
De elskede at læse spionromaner. "The Spike" åbnede mine øjne.
Det var der, jeg fattede det. Den tåbelige spionroman!
Sovjetunionen trækker i trådene og styrer amerikansk politik.
Det gør de gennem en tænketank.
Højrefløjen troede, at Sovjetunionen styrede marionetter på den måde.
Jeg har tjent dem. Jeg har kæmpet for dem.
Jeg er tæt på at skaffe dem fodfæste her i landet.
Det var den slags antikommunisme, de troede på.
Det rigtige ord er nok "paranoide".
Mine damer og herrer, formanden for College Republicans -
- Jack Abramoff skal nu tale til forsamlingen. Velkommen.
Partiet ville have en lalleglad tale og afviste min tale.
Da jeg gik op, kom deres tale på skærmen.
Medrepublikanere. Jeg repræsenterer amerikanske studerende -
- vores republikanske partis fremtid.
Da jeg afveg fra den tale og holdt min tale, som jeg kunne udenad -
- ledte fyren ved skærmen efter den del af talen.
Talen på skærmen røg op og ned.
Min generations første politiske erfaring var et USA i dyb skam -
- og bebyrdet af demokraternes udsigtsløse nulvækstpolitik.
Jeg mærkede en rumlen under fødderne. De ville vistnok sænke gulvet.
Jeg greb fat i talerstolen for at holde min tale.
De studerende ved, at frihedskæmpere og sejr over kommunismen -
- garanterer sikkerhed for vores land. Tak.
Frihedskæmpere var legemliggørelsen af, hvem de var, og blev idealiseret.
Jeg har nævnt frihedskæmperne i Nicaragua.
De svarer til vores grundlovsfædre og den franske modstandsbevægelse.
Vi må ikke svigte dem.
Jeg gik på universitetet. Der var øl. Jeg var ligeglad.
Men de måtte gøre folk opmærksomme på frihedskæmperne.
Det var ikke kun Abramoff, men hele den ny højrefløj -
- der dyrkede frihedskæmperne som en kult.
Jeg havde sammen med Jack bekæmpet kommunismen rundt omkring i verden.
Nogle af os, blandt andre Jack -
- fik den idé at holde et topmøde for frihedskæmpere.
SAMMENSTØD I JUNGLEN
Vi holdt et stort PR-arrangement -
- hvor antisovjetiske frihedskæmpere, blandt andre Mujahedin -
- og Contras fra Mellemamerika, mødtes i Angola.
Af alle steder!
I et hjørne af Angola, som Savimbi havde befriet fra kommunisterne.
- Jack Abramoff. - Det ny højre kunne lide Savimbi.
Det skyldtes, at Savimbi gik ind for deres ideologi -
- omkring det frie marked og antikommunisme.
De så ham som en af deres egne.
Det var demokratiet mod kommunismen. Derfor havde vi lyssky allierede.
Savimbi var ikke ligefrem perfekt.
Jonas Savimbis parti UNITA fik støtte fra Sydafrika, der havde apartheid.
Vi modtager støtte fra Sydafrika.
UNITA var berømt for at kidnappe børn -
- lægge landminer ud og myrde politiske modstandere.
Vi vil skabe et nyt image. Vi er ægte frihedskæmpere.
Han var en genial militærmand, men på ingen måde en frihedskæmper.
USA's præsident bør have noget vigtigt at sige ved denne lejlighed.
Jeg skulle prøve at få en udtalelse fra Reagan.
Jeg sagde: "Har du hørt om samlingen? De har bedt om et brev."
Han sagde: "Jeg kender intet til det."
Jeg sagde: "De har bedt om et brev. Vi bør sende et."
"Du har ret, Dana. Det vil jeg straks kigge på."
"Med venlig hilsen præsident Ronald Reagan."
De underskrev demokratiske principper -
- og guerillalederne fik en amerikansk uafhængighedserklæring -
- og George Washingtons skål.
... George Washington og hans kone brugte i deres hjem i Mount Vernon.
Reagans udenrigsministerium var rasende over freelanceinitiativet.
Hr. præsident, er der andre områder, hvor din organisation kan samarbejde?
Vi må være realistiske.
Realismen blev en skuffelse.
Det, der skulle være et antisovjetisk Woodstock, overskred budgettet -
- og nåede ikke ud til et bredt publikum.
Derfor besluttede Jack at lave en actionfilm.
Jack brugte sine kontakter i Sydafrika til at blive filmproducer.
- Er du gået fra forstanden? - Nej.
Jeg har bare ikke flere kugler.
I Jacks fantasi blev Savimbi til en angolansk George Washington.
Vi må af sted herfra.
Nu skal vi lave ballade.
Det er spioner og kontraspioner. Det var Abramoffs verdensbillede.
Og så opstår der en masse kaos.
Når det hele spidser til, må Dolph Lundgren agere vægtløfter.
Jack var vægtløfter, og Lundgren udfører en utrolig vægtløftning -
- oprørene vælter kommunisterne, og Savimbi får magten.
Filmen gav de konservative en fiktiv sejr før den ægte vare.
- I klarede den! - Det skal jeg love for!
DEN REPUBLIKANSKE REVOLUTION
I 1994 overtog republikanerne, under Newt Gingrich, begge parlamentskamre.
Det var en republikansk revolution.
Dette er en vildt historisk aften. Det er helt ...
Jeg var studerende og troede på den republikanske revolution.
Neil Volz kom til Washington med et af de nyvalgte kongresmedlemmer -
- Bob Ney fra Ohio.
Der var en helt elektrisk stemning i befolkningen.
Det var et af de mest spændende valg efter 40 år under demokraterne.
Vi troede aldrig, det ville ændre sig, men det gjorde det.
Demokraterne havde styret i 40 år.
Der var opstået en vis korruption. Det gik vi til kamp mod.
Det er meget ironisk, at jeg senere -
- skulle blive forbundet med en lignende korruption.
Da Newt Gingrich fik magten, havde han nær forbindelse til -
- Grover Norquist og Ralph Reed.
Mange er bange for dig.
- Ser jeg skræmmende ud? - Nej, du ligner en på 18.
Ralph Reed har altid levet på kanten.
Han har altid presset grænserne.
Han siger selv, at han drak og røg, men så fandt han Jesus.
Reed opdagede, at syndens løn var mindre lukrativ end arbejdet for Gud.
Efter hans omvendelse tjente hans firmaer 600 millioner kroner -
- på at levere konservative til politikken.
Vi bliver den vigtigste magtfaktor. Det første er en græsrodsstrategi.
Han startede karrieren med Den Kristne Koalition -
- der var imod sex uden for ægteskabet, gambling og abort.
Den Kristne Koalition
Under Ralph Reed blev Den Kristne Koalition en magtfaktor.
Er I glade for at være i Washington?
Denne Kongres har ikke hævet skatterne ...
Grover Norquist kom med i partitoppen ved at være radikalt imod skatter.
Jeg vil ikke afskaffe statsapparatet. Jeg vil bare indskrænke det voldsomt.
Som led i sin ideologi søsatte Norquist K Street-projektet -
- der skulle få lobbyisterne til at skaffe penge til republikanerne.
Blandt andet blev lobbyfirmaer presset -
- til at fyre demokrater og ansætte republikanere.
Det er klart nok. Man vil ikke give sine modstandere magt -
- men man vil gerne hjælpe sine politiske allierede.
En af lederne i kampen mod skatter og regler er Tom DeLay fra Texas.
Tom DeLay havde den politiske kraft til at virkeliggøre Norquists drøm.
- Hr. kongresmedlem? - Tak, Grover.
Statsapparatet er for stort.
Princippet om, at staten skal tjene folket, er blevet fordrejet.
DeLays løsning var at lade markedet styre. Alle med penge må spille med.
Vi prøver at klarlægge forskellene mellem de to partier.
DeLay uddelte adgang til republikanere efter valgkampbidrag.
Han indsamlede penge til partiet og fordelte dem egenhændigt.
I ethvert system er der pengefolk.
Tom DeLay var pengemanden for det nye republikanske flertal.
Jeg vil give denne fløjlshammer ...
Han nød at blive kaldt Hammeren. Men han var en stålhammer!
Pengene var vigtige til at opbygge et ledernetværk.
De, der gav pengene, blev belønnet.
Lobbyisterne har brug for kongresmedlemmerne.
Dermed beder kongresmedlemmerne lobbyisterne om valgkampbidrag.
Det går begge veje. Valgkampbidrag for lovgivning.
Ifølge loven må der ikke være forbindelse.
Men DeLay gjorde systemet så meget mere acceptabelt -
- at det banede vejen for Abramoffs store succes.
JACK ER TILBAGE
Abramoff lagde filmen på hylden og blev lobbyist.
I republikanernes Washington var Jack den rette mand til den rette tid.
Hans fortid i den konservative bevægelse gav ham adgang til lederne.
Han så straks, hvordan han kunne opbygge en kundebase.
Den kundebase kunne finansiere det politiske lederskab.
Det blev et symbiotisk forhold.
Forholdet blev endnu vigtigere, da valgkampene blev dyrere.
Valgkampudgifterne er skudt i vejret gennem de sidste 35 år.
Det er en dramatisk stigning.
Problemet er den nye teknologi.
Tv-reklamer, vælgerundersøgelser og fokusgrupper er meget dyre.
Ingen seriøs kandidat kan sige: "Det vil jeg afholde mig fra."
"Jeg vil ikke lave en tv-reklame." Alle gør det.
En af Washingtons hemmeligheder er, hvor meget tid der går hver uge -
- ikke kun under valgkampen, men året rundt, med at bede om penge.
Lobbyister skaffer penge, men kunderne forventer et afkast.
En fremtrædende lobbyist kom med en kunde, der ønskede en øremærkning.
En øremærkning er en kontant bevilling -
- der skrives ind i en lov, der giver penge til kunden.
Mindre end en halv time efter mødet -
- ringede han til mit valgkampkontor og tilbød at indsamle penge.
Dette sker hver dag.
Det virker, som om valgkampbidrag er et system af legaliseret bestikkelse.
Mener man, at en del af opgaven -
- er at opbygge en ny republikansk elite, der skal styre byen -
- og Jack så sig selv som en af dem -
- der skulle gøre det, så retfærdiggør det alt.
Så opstår problemerne. Der gælder ingen regler -
- fordi målet er så vigtigt.
Jack vidste, at vejen til målet gik gennem Tom DeLay.
Jack Abramoff var konservativ og var velkendt i de kredse.
Jeg behandlede ham ligesom enhver anden lobbyist.
Jack var ikke som de andre. Han fik et særligt forhold til DeLay.
Han tog ham med til Rusland, Skotland og Stillehavet.
Hans kunder overøste DeLays fond med penge og ansatte hans kone.
Til gengæld lod DeLay Jack sige, at han havde adgang til DeLays magt.
Første gang jeg mødte Abramoff, var på indpiskerens kontor.
Jack er unik. Han kan lokke en hund ned fra en kødvogn.
Han er kongen af K Street.
Han sætter ned sig sammen med en, der vil bruge millioner på lobbyisme.
Efter fem minutter går han ud.
Vedkommende tror, at Jack taler med præsidenten, men han fordriver tiden.
Så kommer han ind: "Undskyld. Du har to minutter til."
"Jeg skal have 1,5 millioner kroner om måneden." Og så går han.
Han er helt unik.
Jeg har sikkert mødt Abramoff i College Republicans -
- men jeg kunne ikke udpege ham, før Neil Volz præsenterede os.
Neil sagde god for ham. Han var magtfuld og stod DeLay nær.
Aldrig tidligere er en enkeltperson -
- der står ved vores principper, nået så højt som Tom DeLay.
Abramoff og DeLay var fælles om konservative principper og et mål:
at udrydde regler og forskrifter.
DEN HELLIGE BEKÆMPER
Jeg begyndte som skadedyrsbekæmper. Jeg levede af at slå insekter ihjel.
Det gav mig en god ballast til senere.
Jeg drev en lille forretning. Insekter er jo meget små.
Som chef for et skadedyrsfirma i Texas -
- blev DeLay rasende, da han ikke måtte bruge DDT længere.
Fra det øjeblik af ville han udrydde alle de regler, han kunne finde.
Amerikanerne føler sig bombarderede af tåbelige forskrifter ...
Mit første øgenavn var Dereg. Jeg ville deregulere alt.
Jeg gik fanatisk ind for det frie marked.
Det er den latterlige sæson. Luftrenhedsloven er et godt eksempel.
Jeg vil gerne afskaffe ministerierne for uddannelse, energi og boliger.
Jeg vil trimme miljøstyrelsen -
- arbejdsmiljøstyrelsen og andre.
Kunststyrelsen burde sløjfes.
DeLay ville deregulere på fuld tid, også i fritiden.
Han var til fester, boblebad og ti martinier om dagen.
Jeg var selvcentreret og tænkte kun på min karriere.
Det havde nær ødelagt min familie og mit ægteskab. Jeg drak for meget.
I 1985 blev DeLay en genfødt kristen, da han så James Dobson i tv.
Hvis USA skal overleve -
- bliver det, fordi ægtemænd og fædre -
- begynder at prioritere deres familie højest -
- og sætter tid og kræfter af til at være ledere i deres eget hjem.
Alle de svigt fra fædre, som Dobson talte om, var mig.
Jeg brød sammen. Efter få uger tog jeg imod Jesus som min frelser.
Det ændrede mit liv og satte mig på rette spor.
DeLays dereguleringskorstog fik et nyt mål:
at afskaffe begrænsningerne på brug af valgkamppenge.
Nogle tror, at der er en begrænset mængde penge til valgkampe.
Vi bruger i dag flere penge på chips end på valg.
Hvis man støtter det frie marked i alt andet -
- hvorfor støtter man så ikke det frie marked i valgkampe?
Jeg fandt nye måder at skaffe penge på, inden for lovens rammer.
DeLay var med til at starte politiske aktionskomitéer -
- store fonde med større frihed til at skaffe og bruge penge.
Hvis DeLay kunne fordele pengene, kunne Abramoff skaffe dem.
Især hvis han kunne sælge sin adgang til DeLay til sine kunder.
Abramoff vidste, at adgangen til DeLay også var vigtig for Ney -
- fordi Ney ville være formand for underhusets valgkomité.
Før 1994 havde formændene stor magt og lyttede ofte ikke til lederskabet.
Det lavede DeLay om på. Man fik ikke posten på baggrund af anciennitet.
Man fik den i høj grad, hvis man stod DeLay nær og gav ham penge.
Kongresmedlemmet begyndte i højere grad at skaffe penge til partiet.
Dermed ville man vise, at man var et aktiv for partiet -
- så man kunne stige endnu mere i graderne.
Neil påpegede, at hvis man ville have succes og have en formandspost -
- måtte man have støtte fra DeLay.
Jeg prøvede at omgå underhusets vilje og regler.
Det var den vigtigste post for os. Den gik vi målrettet efter.
Hvad enten det var DeLay selv eller dem, der stod ham nær ...
Tony Rudy, Mike Scanlon...
Mike Scanlon og Tony Rudy. De forhold ville blive vigtige.
Michael Scanlon, pressesekretær, og Tony Rudy, advokat.
Disse to fra DeLays stab blev vigtige forbindelser for Abramoff.
Senere skulle han ansætte Rudy og blive partner med Scanlon.
Jack udviklede også et tæt forhold til DeLays stabschef, Ed Buckham.
Selv efter at han stoppede, udøvede Buckham indflydelse på DeLay -
- fordi han var indpiskerens præst.
Buckham var, ligesom Jack, dybt religiøs.
Hans kirkegængere sagde, at han talte i tunger ved Helligånden.
Buckham havde desuden, ligesom Jack, en længsel efter det gode liv.
Jack viste ham livsstilen. Ed blev fortryllet af golf og rejser.
Dermed kunne Jack sætte kløerne i Ed -
- der blev hans håndlanger, hvilket styrkede forholdet til DeLay.
Tom DeLay er den, vi alle vil være, når vi bliver voksne.
Det var det perfekte par: en genfødt kristen og en jøde -
- forenet i troen på det frie marked og pengenes magt.
Jack havde en evne til at finde penge, hvor ingen andre ledte.
SKATTE ØEN
Land i sigte!
Hvad førte Abramoff og over 80 kongresmedlemmer og stabsfolk -
- til en mystisk øgruppe midt i Stillehavet?
De Nordlige Mariana-øer
Dette amerikanske territorium var et konservativt paradis.
Tæt på billige asiatiske arbejdere, fritaget for mange love.
Mariana-øerne var et slaraffenland for Abramoff og DeLay -
- et sted, hvor det frie marked kunne blomstre uden regler.
Mariana-øerne er et sted for iværksættere.
Før de inviterede firmaer til at komme -
- var de ligesom et indianerreservat. De var afhængige af staten.
Der var stort misbrug af alkohol og stoffer og mange skilsmisser.
Det var en katastrofe. Så indbød de firmaer, og det virkede.
Løsningen var at udnytte smuthuller i loven, der var lavet for øerne.
Lokale kunne starte tekstilfabrikker -
- importere arbejdere, betale under mindstelønnen -
- og sende varerne til fastlandet med mærket "Lavet i USA".
Det var en enorm malkeko. Der var ingen kvoter for Saipan.
Man kunne give arbejderne 10 kroner i timen.
Over 40.000 udenlandske arbejdere kom til Saipan for at søge lykken.
Selv om mindstelønnen her er lavere end i USA -
- er det stadig en attraktiv løn for filippinere -
- der kun får 6 kroner i timen, eller kinesere, der får mindre.
Hvis det blev styret rigtigt, kunne alle tjene på det.
Problemet er, at der skete omfattende misbrug.
Fordi USA's immigrationslove ikke gjaldt der -
- og fordi loven om mindsteløn ikke gjaldt der -
- var forholdene ideelle for dem, der ville udnytte det.
De kom til Bangladesh og fortalte, at vi kunne komme til Saipan.
Her kunne vi tjene store penge, 6000 kroner om måneden.
Vi gav dem hver 40.000 kroner.
- Og du blev rekrutteret for ..? - 35.000 kroner.
Nu havde arbejderne stor gæld.
Den gæld blev trukket fra lønnen og givet til rekrutteringsmanden.
De var bundet på hænder og fødder.
Er det dine lønsedler? Men har du fået nogen penge? Nej?
- Tre måneder uden løn? - Ja.
Der kom historier frem om arbejdsuger på syv dage og dage på 18 timer.
Mange stak af på grund af voldtægt og vold fra holdlederne.
Nogle kvinder blev lænket til symaskinen.
Gravide blev presset til abort, og folks pas blev inddraget.
De kom i den tro, at de skulle hjælpe familien med indtægter.
Mange fandt arbejde på fabrikkerne, men andre fandt noget andet.
Nogle begyndte som cocktailservitricer.
Servitricerne blev dansere. Danserne blev opfordret til prostitution.
Det gik ned ad bakke for de unge kvinder.
Udnyttelsen blev ved i adskillige år.
Alle så den anden vej på grund af tekstilbranchens store indflydelse.
Menneskerettighedsgrupper så på sagen.
De talte med arbejderne og filmede fabrikkerne med skjult kamera.
Deres rapporter førte til sagsanlæg, bøder -
- og et kongresmedlem forsøgte at styrke kontrollen med Saipan.
Der er et lovforslag om at overtage Saipan.
- Hvad gør du i det tilfælde? - Lukker fabrikken.
Saipans fabrikker måtte beskyttes mod statens regler.
Det var et job for superlobbyisten Jack Abramoff.
Da jeg var guvernør, blev jeg præsenteret for Jack Abramoff.
Han var smart. Måske lidt for smart.
Men han forstod, at vi havde brug for hjælp i Washington.
Vi hyrede Jack Abramoff til at modarbejde immigrationsloven.
De satsede på Jack Abramoff -
- fordi han havde direkte kontakt til lederen af flertallet, Tom DeLay.
Tom DeLay kunne, om nogen i Washington -
- påvirke lovgivningen på vegne af Mariana-øerne.
Vi fik at vide, at den eneste vej til Tom DeLay var Jack Abramoff -
- og han ville koste millioner.
Abramoff og hans firma, Preston Gates -
- opkrævede 1,2 millioner kroner om måneden.
Blandt andet skulle konservative og andre sendes til Mariana-øerne -
- såsom John Doolittle og Dana Rohrabacher.
Vi tog derud for at se på tekstilfabrikkerne -
- der var kommet til fra forskellige steder i verden.
For mig så det ud til at fungere.
De fik en hurtig rundvisning på tekstilfabrikkerne -
- kom ud af hoveddøren og sagde: "Der er ikke noget galt her."
"Vi kan ikke se noget misbrug. Hvad snakker I om?"
- Hvad lavede de resten af tiden? - Slappede af.
De boede typisk på Hyatt Regency Hotel, fem stjerner.
Der er mindst fem golfbaner i verdensklasse.
Det gik op for Jack, at det var sådan, Mariana-øerne skulle sælges.
Der var elendige arbejdsforhold.
Arbejderne var nærmest slaver. Men folk skulle rejse derhen.
Det var smukt, der var golfbaner ... De hoppede i med begge ben.
Vi har været her i en uge. Vores oplysninger vil hjælpe -
- til at oplyse dem, der har kæmpet i forkert retning.
Om dagen var der fri leg. Om aftenen var der drinks og klubber.
Rygterne om Mariana-øerne er helt hen i vejret.
Vi fandt intet, der var som beskrevet.
At kalde mig fortaler for sexslaveri og menneskehandel er latterligt.
Det ene kongresmedlem efter det andet kom og sagde: "Det ser helt fint ud."
Og Jack Abramoff sagde: "Jeg kan hjælpe jer."
Som en særlig gave sørgede Jack for valgkampbidrag til kongresmedlemmer -
- ofte fra lokale fabriksejere.
Taknemlige kongresmedlemmer blev levende reklame for Abramoff.
Lad mig fortælle, hvordan Washington fungerer.
Hvis jeres repræsentant uden stemmeret havde bedt om hjælp -
- ville jeg nok ikke være kommet.
I stedet har nogen hyret Preston Gates, der kendte mig -
- og forstod systemet, til at repræsentere jer.
For at demonstrere sin magt og sine forbindelser til Washington -
- sagde han: "Jeg skal nok få Tom DeLay herud." Og det gjorde han.
Der lød mange beskyldninger. Jeg rejste derud for at se selv.
Jeg mødte en menneskeretsforkæmper, en katolsk præst -
- og bad ham vise mig én overtrædelse af rettighederne.
Han kunne ikke vise mig et eneste tilfælde.
Alle de ting, George Miller havde løjet om, fandtes ikke.
Jeg ledte efter dem.
Miller var den eneste, der faktisk ville møde arbejderne.
Han sad i mit mødelokale sammen med vores tolk.
Pludselig så jeg, at tolken græd.
Mens hun græd, sagde jeg: "Fortæl, hvad han sagde."
"Hvis det får dig til at græde, må Miller høre det."
Han havde bedt hende om at spørge Miller -
- siden han havde magt og var folkevalgt -
- om han ikke ville købe hans ene nyre, så han kunne rejse hjem.
"Vil du købe min nyre?" Jeg sagde nej.
"Kan du hjælpe mig med at få solgt en nyre -
- så jeg kan betale gælden og rejse hjem?"
Så alvorligt fangede var de.
DeLay var med til en fest, der blev holdt af Willie Tan -
- den største tekstilfabrikant på øen.
Jeg er en god ven af Tom DeLay. Han sagde: "Så længe vi har magten -
- kan de slet ikke se lyset for enden af tunnelen."
Willie Tan bidrog til rejserne, stod for rundvisningerne -
- og sendte store summer til DeLays private fond -
- samt Bush og andre republikaneres valgkampe.
Abramoff prøvede at fremstille det som et korstog for økonomisk frihed.
For at udbrede det budskab fik Abramoff hjælp af sin ven Norquist.
Takket været Jack modtog Norquists tænketank penge fra Saipan.
Samtidig begyndte Norquist at tale Mariana-øernes sag -
- ved sine berømte onsdagsmøder for partiet.
Hvordan går det i Senatet? Hvordan kan vi hjælpe?
Kinesiske fabrikker i Stillehavet blev et spørgsmål om det frie marked.
Så siger én: "Jeg troede, det var kinesiske slavefabrikker."
"Nej!" De er ikke bare uenige. De tværer dig ud.
Penge er ikke onde. Penge er ytringsfrihed og engagement.
Så længe det foregår åbent -
- så vælgerne kan se, hvor pengene kommer fra, og hvad de bruges til -
- er systemet helt nødvendigt.
Hallo. Ja, jeg er på vej.
De så en blomstrende økonomi og et frit marked.
Tom DeLay kaldte det en petriskål for ren kapitalisme.
Men han mødtes ikke med kvinderne og så dem ikke græde.
Han så ikke deres skam og ydmygelse.
Vi troede som minimum, at Kongressen ville ændre mindstelønnen -
- og immigrationsloven for at beskytte dem, men nej.
Der var et problem for fem år siden, men nu presser vi arbejdsgiverne.
Alle uafhængige grupper siger det modsatte omkring Mariana-øerne.
Nu ved jeg, hvad der skete. Jeg forstod det ikke da.
Lederen af flertallet, Tom DeLay, beskyttede fabriksejerne.
Hans ven Jack Abramoff var deres lobbyist.
Gennem Abramoff samarbejdede jeg med Mariana-øernes ledelse.
Da jeg kom tilbage, standsede jeg George Miller og hans folk.
Det er ret nemt som leder. Man ringer til en komitéformand -
- og siger: "Den lov bliver i komitéen."
Tom sagde: "Glem det, Willie. Det sker aldrig."
Han ringede til dem. Han ringede til komitéformanden.
Han hedder Don Young. Han er fra Alaska.
Han sagde: "Don, der er intet galt. Du må selv tage af sted."
Kongresmedlem Don Young tog til Mariana-øerne.
Han blev mødt af demonstranter, men Young hjalp alligevel DeLay.
Han blev belønnet med mange tusind kroner i kontanter og bidrag.
Mariana-øerne var en malkeko for Abramoff og DeLay.
Pludselig, uden forvarsel, tabte deres yndlingsguvernør valget.
Den nye guvernør afbrød Jacks kontrakt uden videre.
BEDRE END BUCKHAM
Mariana-eventyret var forbi -
- og Abramoff søgte hjælp hos DeLays præst, Ed Buckham.
Buckham havde en grund til at hjælpe.
Takket være Jack havde Willie Tan støttet Buckhams nye firma.
Buckham og DeLays pressesekretær Scanlon begyndte -
- at ændre et lokalvalg, så Jack fik kontrakten tilbage.
De skulle have to mænd til at stemme anderledes.
Først gik de efter Alejo Mendiola fra øen Rota.
Ed Buckham og Michael Scanlon kom herover til Saipan.
Jeg tog dem med til Rota som repræsentant -
- og jeg tog dem med til lufthavnen.
Mendiola ville have 7 millioner kroner til forbedringer.
Han stemte for Jacks kandidat og fik pengene.
Nu var det Scanlons tur til at ændre en stemme -
- ved at tilbyde flere af skattebetalernes penge fra DeLay.
DeLays folk forstod at bruge, hvad Jack kaldte Tjenestefabrikken.
Det er en komité, hvor kongresmedlemmer eller stabsfolk -
- har meget stor indflydelse og mulighed for -
- at bruge bestemte pengesummer bestemte steder.
Der dukkede 900.000 kroner op til at undersøge denne bølgebryder.
I taknemlighed stemte en lokal politiker for Jacks mand.
For mig er det bare politik.
Jeg håber bare ikke, det er ulovligt.
Det ved jeg ikke. Men jeg tror ikke, det er ulovligt.
Pengene gjorde udslaget.
Jacks ven Ben Fitial blev valgt, og Jack fik sin kontrakt igen.
To senatorer ændrede stemme i bytte mod projekter på øerne.
- Har de fået noget for det? - Jeg har ikke givet noget.
- Har Tom DeLay givet noget? - Det kan jeg ikke vide.
Kan han ikke det? Fitial havde sunget fødselsdagssang for Tom DeLay.
Han underskrev en e-mail til Buckham med "Din adoptivbror".
Fitial sørgede også for en kontrakt på Mariana-øerne -
- til en kunde i DeLays distrikt. Enron.
Den samlende faktor var Jack Abramoff.
Lad mig fortælle om Abramoff.
Det, han gjorde, efter at han forlod Mariana-øerne, kan jeg ikke billige.
Han må have gjort noget forkert. Han er dømt og sidder i fængsel.
Men lad mig fortælle dig ...
... at Abramoff gjorde, hvad vi engagerede ham til.
Uden ham ville øgruppen ikke være, hvad vi er i dag.
I dag har tekstilbranchen stort set forladt Saipan.
Nye internationale aftaler har tættet smuthullerne.
Fabriksejerne er rykket videre i jagten på billig arbejdskraft.
Tilbage står miljøkatastrofer, rodløse immigranter og sexhandel.
Sådan er den frie kapitalisme. Det er derfor, vi har regler.
Fjerner man reglerne, som Abramoff ville, får man Mariana-øerne.